Kom igen!
Kom igen, Abraham. Gå.
Kom igen. Kom nu, kom igen!
Den röda stjärnan saknas i Skorpionen.
Antares är inte där längre.
DEL TVÅ - CLAlRE
Jag svär vid Gud, din syster kan inte göra nånting själv.
Hej, vännen. Hur är det?
Gör bara som jag sa. Det står en taxi på gatan och väntar på dig.
Jag har redan sagt det till henne.
-Öppna bara dörren och kliv in. -Otroligt.
Kliv bara in i taxin, vännen.
Ring mig sen om du inte kommer till taxin.
Nej, vi betalar den när du kommer.
Vi får väl se.
Jag älskar dig, vännen.
-John, hon är min syster. -Snälla du!
Hon har dåligt inflytande på dig och Leo.
-Hon är sjuk. -Just det...
Har du varit ute på nätet igen?
Claire, du lovade.
Jag är rädd för den dumma planeten.
Den dumma planeten? Den underbara planeten, menar du.
Först var den svart. Nu är den blå.
Den skymmer Antares och gömmer sig bakom solen.
Det blir den mest fantastiska upplevelse som vi får i vårt liv.
Den kommer om fem dar och den träffar oss inte.
Som den inte träffade Mercury.
Den träffade inte Venus, som vi visste, och den träffar inte Jorden.
Claire, se på mig.
Vännen, du måste lita på forskarna.
-De säger att den träffar oss. -Nej, det är inte sant.
lnte riktiga forskare. Domedags- profeterna vill väcka uppsende.
Men de riktiga forskarna är överens.
Melancholia passerar precis framför oss.
Och det blir den vackraste synen nånsin.
Jag önskar att du ville se den i teleskopet med mig.
-Snälla. -Nej, jag tror inte det.
Jävla skit.
När ska vi bygga grottorna, moster Vrålstark?
Gubben, inte just nu. Vi ska göra det om ett litet tag, okej?
Hon sover fortfarande.
Ja, men hon måste gå upp nu.
-Vad gör du? -Köttfärslimpa.
-Köttfärslimpa? -Ja.
Om inte det får henne ur säng så får inget det.
Dags att vakna, Justine. Nu får du inte sova mer.
Jag tar med dig till ett skönt bad. Du vet hur du gillar det. Kom.
Du ska få se att du gillar det. Jag lovar.
Gå nu.
Jag tvättar dig, okej?
Lyft bara på foten.
Gör det. Ja.
Lyft på foten.
Det är bara ett bad.
Du måste tvätta dig. Eller hur?
-Jag är så trött. -Kom igen, försök.
Jag kan inte.
Justine, du kommer att gilla det.
Känner du?
Det är ett skönt bad.
Justine, snälla du.
Okej... Då har vi övat inför morgondagen.
Och jag har en middagsöverraskning till dig.
Känner du lukten?
Köttfärslimpa?
Surprise!
Det smakar aska.
Det är okej, syrran.
Moster Vrålstark gråter.
Vill du gå upp igen?
-Får jag gå från bordet? -Ta en tugga till.
Titta.
Det är en planet som har gömt sig bakom solen.
Och nu passerar den oss.
Det kallas planetpassage.
Det är inget som du måste skrämma moster Vrålstark med nu.
Om du tror jag är rädd för en planet så är du för dum.
Hej.
Bara lite saker som vi behöver om Melancholia kommer jättenära.
Jag är glad om du inte nämner det för Claire.
Hon blir ängslig så lätt.
Kom igen, Justine.
Ta honom. Så ja.
Kom igen, Justine. Ta ut honom.
Justine, ta ut honom!
Kom igen.
Kom igen! Kom igen!
-Piska honom inte! -Kom igen!
Justine, piska honom inte!
Sluta!
Där är den. Där har du din planetpassage.
Så ja.
Nej, nej. Man rör inte instrumentet. - Kom, Leo!
Titta.
Vår son har uppfunnit ett väldigt fint instrument.
Om man justerar stålet och riktar det mot planeten från sitt bröst-
-visar den hur fort den närmar sig-
-och hur fort den sen avlägsnar sig.
Leo, vad längtar vi till?
-l morgon kväll. -Just det.
-Wow, det är fantastiskt. -Visst är det fantastiskt? Jag får se.
DÖD
Jorden och Melancholia Dödsdansen
Melancholias bana Jordens bana
John!
Jag kommer!
Vi har förberett oss för det här. Strömmen kommer igen om några dar.
Claire...
l morgon kväll passerar Melancholia oss.
-Vi behöver aldrig se den igen. -Så den träffar oss inte?
lnte en chans.
Men tänk om dina forskare har räknat fel och...
Det har de inte.
Lovar du?
Ja, jag lovar.
Jag lovar.
Den går upp igen. Precis som månen.
På grund av Jordens rotation. Precis som de sa att den skulle.
Hej. Är du hungrig?
Nej. Tack.
-Är du okej? -Ja.
Tänker du ta livet av oss alla?
-Jag kanske ska ta de där. -Rör dem inte.
Våga inte röra dem.
-Justine, kom och bada. -Jag har badat.
-Verkligen? -Ja, jag är jätteren.
Lillefar kom inte till arbetet.
Han lämnade inget meddelande.
Jag försökte ringa honom.
Är det nåt fel på telefonen?
Det har aldrig hänt förut-
-att han inte kommer till arbetet utan att meddela oss.
-Har han familj? -Han bor i byn.
Jag vet inte om han har familj.
Det här är kanske en tid då han behöver vara hos dem.
Den passerar oss i kväll.
John tar det med stort lugn.
Gör det dig lugn?
Ja, självklart. John studerar saker. Det har han alltid gjort.
Jorden är ond.
Vi behöver inte sörja den.
-Va? -lngen kommer att sakna den.
Men var skulle Leo växa upp?
Jag vet bara att...
...livet på jorden är ont.
-Det kan finnas liv nån annanstans. -Men det gör det inte.
Hur vet du det?
För att jag vet saker.
-Ja, du har alltid inbillat dig det. -Jag vet att vi är ensamma.
Jag tror inte att du vet det alls.
678.
Bönlotteriet.
lngen gissade antalet bönor i flaskan.
Nej, just det.
Men jag vet.
678.
Kanske det. Men vad bevisar det?
Att jag vet saker.
Och när jag säger att vi är ensamma...
å jj j ...sa ar vi ensamma.
Liv finns bara på jorden.
Och inte länge till.
Jag får vara uppe till mitt i natten.
När vi får se planeten passera och jag får titta i teleskopet.
Ja, självklart, älskling.
Men kan du vara uppe så länge? Du har sovit så lite på sistone.
Ja, det kan jag. - Kan jag inte, moster Vrålstark?
-Kan jag inte? -Jo då, klart du kan.
Klockan är elva. Den kommer snart. Leo, gubben.
Det är dags att vakna.
Leo.
Leo borde se det här.
Herregud.
Där.
Kom och titta.
Är du rädd?
Nej, den ser...
-Den ser snäll ut. -Ja. Ja!
Det är det jag har försökt säga.
Herregud...
Jag vill utbringa en skål.
För livet.
För livet? Vad då, för livet?
Du sa att det skulle gå bra.
Jag ville inte skrämma upp alla.
-Menar du att våra liv är i fara? -Nej, jag menar... Nej.
Men när man gör så stora vetenskapliga beräkningar-
-måste man räkna med en felmarginal. Det är det enda jag menar.
Förlåt.
Det är inte roligt längre.
Den avlägsnar sig faktiskt från oss i detta nu.
Man ser den bara inte med blotta ögat.
Kom här.
Håll den mot bröstet.
Rikta den mot planeten. Vänta.
-Är det rätt? -Ja.
Om fem minuter är den mindre.
Claire. Claire...
-Jag kan inte andas. -Slappna av.
Det är normalt, den tog lite av vår atmosfär.
En liten stund är vi andfådda.
Försök bara att andas lugnt. Så ja, så ja.
Andas bara.
Andas bara. Så ja.
Försök bara andas lugnt.
Så ja.
Snälla, får jag titta nu?
Självklart.
Den är mindre.
-Klart den är. -Den är mindre.
-Klart den är.
Den är på väg från oss i nästan 100 000 km i timmen.
Kom här.
Mamma.
Jag måste stanna uppe.
Jag vill titta i teleskopet.
Andas lugnt.
Var glad. Snälla. Om jag vågar, så vågar du.
Jag är glad, du är glad.
Du har det lätt, va?
Du bara...föreställer dig det värsta tänkbara.
Just det, Claire. lbland är det lätt att vara jag.
Hej, älskling.
Vill du ha nånting? Nåt att dricka? lnte?
John!
Jag hittar inte John. Vet du var han är?
Nej.
Jag lyssnade precis.
Det är nåt som är annorlunda.
Hästarna. De har lugnat sig.
John.
God morgon, mamma.
Ta en filt.
Justine, frukost!
-Var är John? -Han...red till byn.
Varför tog han inte bilen?
Abraham behövde ridas.
Eftersom du aldrig rider honom.
Kom. Följ med mig.
Justine.
Kom!
Claire...
Claire? För tusan. Vad...?
Claire... Claire!
-Vart ska du? -Till byn.
Det här har inget med byn att göra.
Hoppa in!
Jag vill att vi är tillsammans när det händer.
Kanske...
...ute på terrassen.
Hjälp mig, Justine. Jag vill göra det på rätt sätt.
Det är bäst att du gör det snabbt.
Ett glas vin tillsammans, kanske.
Vill du att jag ska dricka ett glas vin på din terrass?
Ja. Gör du det, syrran?
Vad sägs om en sång?
Beethovens nia.
Nåt sånt?
Vi kanske kan tända lite stearinljus?
Vill du att vi samlas på din terrass för att sjunga en sång-
-och dricka ett glas vin? Vi tre?
Ja. Det hade gjort mig glad.
Vet du vad jag tycker om din plan?
Nej. Jag hoppades att du skulle tycka om den.
Jag tycker att den är skitkass.
Justine, snälla du.
-Jag vill bara att det ska vara fint. -Fint?
Varför möts vi inte på toalett jäveln?
-Då struntar vi i det. -Det kan du ge dig fan på att vi gör.
lbland hatar jag dig så mycket, Justine.
Jag är rädd att planeten ska träffa oss ändå.
Var inte det.
Snälla.
Pappa sa att då finns det inget vi kan göra. lngenstans att gömma sig.
Om din pappa säger det-
-så har han glömt en sak.
Han har glömt den magiska grottan.
Den magiska grottan?
Ja.
Är det nåt som alla kan göra?
Moster Vrålstark kan.
Okej. Nu går vi och letar efter pinnar.
Den är jättehård.
Håll mig i handen.
Blunda.
Översättning: Thomas Jansson
Synk: stoffinho17
Alltid nya texter på - www.SweSUB.nu -